על פי המסורת – ביז' (17) בתמוז נפרצו חומות ירושלים. שלושה שבועות לאחר מכן חרב בית המקדש השני.
התאריך נקבע לדורות כיום צום לזכר החורבן – אחד מארבע בלוח השנה העברי. ביחד ארבעת ימי התענית מספרים את סיפור ההתדרדרות של עם ישראל מקוממיות ועוצמה רוחנית – לחורבן וגלות. במשך 2000 שנה כאשר עם ישראל לא היה בארצו ימים אלו היו ימי אבל על מה שהיה -שבהם מובלע ניצוץ של תקווה לתקומה וגאולה.
מאז הקמת מדינת ישראל הימים הללו מהווים גם תזכורות לכך שהבית שנבנה אינו מובן מאליו. השנה, בימים של מלחמה מבחוץ, וקיטוב ופילוג מבפנים – החשיבות של ללמוד מהעבר הופכת לקריטית. כי מי שלא לומד מהעבר נידון לחזור עליו.
מזמינים אתכם להעמיק בחשיבות של יז' בתמוז לזמן הזה, ולבוא למעגלי לימוד ושיחה על בית – בכיכר החטופים: